Løse+noter

En fornemmelse af, der er en uafhængig variabel - integrationen - der i f.eks. en bevægelsesøkonomisk analyse er givet på forhånd. En videre fornemmelse af, det måske ikke er særlig spændende, hvis det forholder sig på den måde. Der er noget tautologisk trist over, hvis konfigurationens forrang både er præmis og forventet resultat ofr undersøgelsen. En måske tagen fejl? En afkræftbar bekymring? - Måske kan man godt f.eks. lave analyser, der viser hvordan en tredje variable måske interagerer med relationen mellem konfigurationen og bevægelsen? Måske kan man også lave nogle andre hypoteser, der ikke nødvendigvis (kun) sætter konfigurationen/integrationen i centrum?

Måske (måske ikke?) tankeeksperiment (pun intended?): Hvis man tænkte i baner af affekt (/byrums indvirkninger på kroppen måske uden om bevidstheden) kunne man også overveje om man kunne finde måder at måle på (vores?) kroppe, mens de bevægede sig gennem byen. Hvad kunne man forestille sig? Blodtryk som et mål for en intens atmosfære? Hjerterytme, udløsninger af hormoner, elektriske signaler i hjernen? Findes der nogle mobile teknologier der f.eks. kan måle magnetisk aktivitet i hjernen?[| Samarbejde med DTU-studerende?]

Er der forskellige sociale grupper, som har forskellige typer af bevægelsespraksisser, hvorfor konfiguration vil have forskellig (grad af) effekt på disse?

Hvilken betydning har forskellige bydeles demografiske sammensætning for disses bevægelsesøkonomier?

Statistik undersøger ofte det mest sandsynlige, det ofte forekommende, det sandsynlige, det normale. Kunne man finde måder at udforske det marginale, det tentative, det afvigende med de redskaber, vi har til rådighed?